Сестра полеглого воїна Василя Стефанка з Волошинова Тетяна на офіційному інтернет-представництві президента України зареєструвала петицію, аби її брату присвоїли звання Героя України (посмертно).
Василь Стефанко захищав Україну з 2015 року, тоді добровільно пішов в АТО. Коли почалося повномасштабне вторгнення, він знову пішов боронити Україну. Служив у 24 окремій механізованій бригаді ім. короля Данила.
![](https://golosprykarpattia.in.ua/wp-content/uploads/2024/07/Stefanko.jpg)
Загинув молодший сержант, командир відділення, поблизу населеного пункту Золоте внаслідок прямого попадання в бліндаж артилерійського снаряду. 18 травня 2022 року Василя провели в останню земну мандрівку.
![](https://golosprykarpattia.in.ua/wp-content/uploads/2024/07/pokhoron.jpg)
«Восени 2022 року ми мали всією родиною радіти. Адже у Василя була призначена дата весілля – 15 жовтня. Натомість навесні 2022 року ми плакали, брат загинув на війні. Його смерть для нас була як грім серед ясного неба. Був дуже доброю і світлою людиною. Він, не задумуючись, міг, як кажуть, зняти з себе останню сорочку і віддати, завжди допомагав людям. Одним словом, був добряком. Був великою опорою для батьків, минуло уже 2 роки від моменту загибелі, але ні на грам не перестає боліти душа. Нам без нього дуже погано, він був нашою опорою і підтримкою», – з сумом і гордістю за брата продовжує сестра Тетяна.
У тексті петиції йдеться:
«Шановний Пане Президенте! Прошу Вас присвоїти звання Герой України (посмертно) моєму брату, хороброму захиснику нашої Батьківщини, молодшому сержанту, командиру мінометної батареї, 1-го механізованого батальйону військової частини А0998. Василь відважно виконував свій обов’язок громадянина України. До останнього подиху був вірним своїм побратимам та державі. Пожертвував собою заради мирного неба і перемоги».
До завершення дати підписання залишилось 10 днів. Зараз з необхідних 25 000 на сайті є 19 340 підписів. Наша підтримка потрібна родині. Підписати текст можна тут: https://petition.president.gov.ua/petition/224418?fbclid=IwZXh0bgNhZW0CMTAAAR3sSVNwrMcqe8MUF_QYhowTjvEBT_ifS8zfcjQkDe5L0-eogSq3yVO-SI8_aem_7dRyNcGz5nqTl0COY5e6jA
Ще у цій категорії
«Іду на смерть і більше не повернуся»: біля Часового Яру загинув Олег Лутчин із Верхнього Лужка
У перший тиждень осені згадаймо літо: як нагороджували переможців конкурсу
У Старому Самборі молитовно вшанували загиблих захисників України